Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Tidligere i "The 100"
- Bellamy, hvad sker der? - Clarke er død.
Josephine?
Denne krop er ikke stor nok til os begge.
Husker du da Pike lærte os at morse?
Det betyder Clarke lever. Og vi må skaffe hende tilbage.
Clarke er i live, men den hjerne, vi deler, er døende.
Find Gabriel. Han var en af dem tidligere.
Det er en virkelig dum plan.
Gabriels Børn vil dræbe os begge.
Jeg lærer dem at lave Nightblood, de redder Marcus.
Ved at dræbe den mand og fylde Kane ind i hans krop?
- Abby. - Marcus.
Hvad har du gjort?
Du sagde, at radioer ikke virkede her.
Signalerne bliver opslugt af anomalien.
Vi modtager dem i vilkårlige endeløse bølger.
Anomalien kalder på dig.
Jeg ved ikke, hvad det betyder. Kun at jeg må afsted.
Går du derind, så dør du. Diyoza, vent!
Du er kureret.
Velkommen tilbage.
Fortæl mig hvad du kan huske.
Ingenting.
Intet?
Slet ingenting?
Du fulgte efter Diyoza ind i anomalien.
Kom nu. Tænk.
Da du kom ud, så det ud til, du løb fra noget.
- Hvad var det? - Jeg sagde jo, jeg ikke kan huske det.
Jeg har ventet i 150 år.
Måske skal du bruge lidt hjælp.
Hvad er det?
Rødsolsgift, meget koncentreret. Hold afstand.
Det var det samme, vi så i luften på vej mod anomalien.
Godt. Du var opmærksom.
Dette vil blive stærkere end det.
Det er faktisk et forbløffende stof.
Det skabes dybt nede i jorden. Udløses fra træerne.
Det driver alle levende væsner i Sanctum til vanvid.
De slår sig selv ihjel, og månen fortærer deres kroppe
Josephine havde en teori om, -
- det var grunden til, livet her aldrig er kommet over krybdyrstadiet.
Mennesker burde aldrig være kommet, men det gjorde vi.
Og da vi gjorde, lavede vi forbedringer.
- Tro mig, det vil hjælpe dig med at huske. - Hvad hvis der ikke er noget?
Jeg var kun væk i få sekunder.
Korrekt. Alligevel vendte du kureret tilbage.
Dit hår er rent, Octavia, måske endda længere.
Du løb imod mig i stedet for væk, som om...
Jeg ved ikke... nogen eller noget jagtede dig.
Hør på mig, før i aften -
- er ingen vendt tilbage fra anomalien. Ingen.
Jeg tror, du var væk noget længere end få sekunder, -
- og at der var en grund til, du kom tilbage.
Jeg vil vide, hvor du var henne, og hvorfor du kom tilbage.
Hvorfor vil du ikke det?
- Har du prøvet det før? - For rigtig længe siden.
Russell og jeg brugte det til at undersøge, -
- om en værts sind var tilbage efter genopstandelsen.
Svaret var nej.
I stedet for åbnede det andre sider af vores sind, -
- ting vi havde fortrængt for os selv, svar på hvad vi var skabt til.
Hans var at gøre os til guder. Min var at sørge for, han fejlede.
- Hvad er min så? - Måske finder vi også ud af det.
Kom med.
Du kan stole på mig.
Jeg overvåger dig hele tiden, -
- virker som din guide, det vi kalder en tilpasser.
Mens du er væk, vil du opleve tegn fra anomalien.
Tegn? Hvilke tegn?
Gabriel?
Octavia.
Det er et signal.
Rødt lys, grønt lys.
Octavia...
Du er Wonkru, eller du er fjende af Wonkru.
Octavia!
Hvad er det her?
Nej!
Lad mig være!
Det er den eneste mulighed.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org
Jeg vidste, du ville komme tilbage til mig.
Hvordan har du det?
Fantastisk.
Hvad er der galt?
Jeg husker Vinsons bid.
Det skal du ikke tænke på mere.
Korsfæstelsesarrene.
Koalitionsmærket.
Tegn fra en grufuld fortid er nu borte.
Væk?
Jeg mener... de var en del af mig.
Hvem var denne mand?
Marcus, det er en gave, -
- for alt hvad du gav os, for alt hvad du har givet mig.
Jeg kunne ikke lade dig dø på grund af mine fejltagelser.
Vær sød at tage imod det.
Alt hvad der gjorde mig til den, jeg er...
Er stadigvæk derinde...
Manden, jeg blev forelsket i.
Manden som risikerede livet for sit folk.
Gang efter gang.
Manden som fandt tilgivelse for sine synder -
- og gav os alle håb om, -
- at vi også kunne finde tilgivelse.
Det er den, du er.
Dette ændrer ikke ved det.
Jeg vil gerne tro på, at det er sandt
Tro på det. Tro på os.
Hvad er der galt?
Du smager anderledes...
Føles anderledes.
Alting er forkert.
Det er okay.
Du har bare brug for tid...
Tingene vil være anderledes i Sanctum på overfladen.
Vi vil endelig have muligheden for fred.
Hold op med at kæmpe.
Forstår du det ikke, du dræber os alle tre.
For ikke at nævne resten af dine venner når min far opdager det.
Er Clarke virkelig det værd?
Det bliver værre. Du må følge mig hjem.
Hvis jeg følger dig hjem, vil du bruge en EMP og dræbe Clarke.
Jeg har sagt, at jeg ikke vil lade det ske.
Gabriels Børn vil ikke hjælpe dig.
Når de finder ud af, hvem jeg er, ødelægger de ikke kun mit mindedrev.
De vil hugge mit hoved af, og du vil stå uden noget.
Så lad os sikre os at de ikke opdager det.
Jeg ved ikke, hvad de har lært dig, -
- i den metalbunke du voksede op i, -
- men der hvor jeg kommer fra, når nogen fortæller dig, at du er i fare, lytter du.
Det gør vi andre også.
Medmindre folk vi holder af er i fare, så gør vi, hvad der er nødvendigt.
Kom nu. Lad os gå.
Dem, som du holder af, er i fare.
- Du holder åbenbart bare mere af hende. - Stille.
Du er i vores skov! Langt væk hjemmefra.
- Jeg må tale med Gabriel. - Læg jer ned!
- Vi må fortælle ham, hvad vi ved. - Du er en idiot.
Hænderne op. Ned på knæ!
Hvad er det for en stank?
Hvem af jer er Gabriel? Vi har vigtig information angående jeres sag.
- Deres sag er en joke. - Stille!
Hvad har disse folk gjort dig?
- Lad mig gætte, de nægtede genopstandelse? - Vær stille.
Truer deres tro på deres Primes jer virkelig så meget?
Tror I, at klæde sig ud i uhyggelige kostumer hjælper jeres sag?
Vi griner af jer i Sanctum.
- Hvorfor griner I ikke nu? - Vent. De kan lave værter.
Så mange som de vil.
Detaljer, eller din uforskammede ven dør.
Det tror jeg ikke.
Gør hende noget, og jeg fortæller intet.
Vi kan få dig til at tale.
Måske, men inden da kan de 12 Primes være tilbage.
Gabriel får detaljerne. Ingen andre.
- Der var 13. - Læg dem i lænker.
Hvis den gamle mand ikke svarer, dør du som ham.
- Lad os gå. - Radioer.
Jericho til Providence.
Vi har en fange, der påstår, at Primes nu kan lave værter.
Hvis I er der...
Radioer virker ikke på denne måne. Hvordan kan de undgå at vide det?
De virker et sted...
Hvad er der?
Hvis de prøver at kontakte ham, betyder det, at han er i live.
Hvad er der med jer to?
Hvad. Bliver vi venner nu?
Usandsynligt.
Jeg har været forelsket i Gabriel i 236 år.
I de sidste 70 af dem har han prøvet at dræbe mig.
Du ved, forhold...
Morsekode?
Hun er vedholdende, Det indrømmer jeg.
B-o-o...
H-o-o.
Det er strengt.
- Kan hun høre os? - Det ser sådan ud.
Hvilket betyder, at skillevæggen mellem vores sind snart er væk.
Når det sker dør hun, jeg downloades, -
- og du kan vinke farvel til din morderiske ven.
Lad mig tale med hende.
Det kræver, at jeg giver hende kontrollen, så nej.
- Men hun kan høre mig? - Ja, hun kan høre dig.
Sig nu bare, hvad du vil sige.
Jeg lader dig ikke dø.
Var det det værd?
Raven, du gjorde det rigtige.
Hvordan skulle du kunne vide det?
Hvorfor spørger vi ikke ham?
- Raven. - Kane, har du det godt med det her?
Abby. Godt I er her allesammen.
Marcus.
Det her er en af Sanctums ledere.
Simone Lightbourne.
- Hellig være hendes navn. - Hellig være hendes navn.
Det er en fornøjelse at møde dig.
Jeg vil gerne skynde mig hjem. Det forstår I sikkert.
Du kendte ham.
Sierra, det er i orden.
Ja. Gavin var min mand.
Fortæl ham, jeg er henrykt over, at han kunne hjælpe dig og blive et med Primes.
Tak, Sierra.
Du må hellere sikre, at alt er pakket.
I løj for dem.
- Han er ikke et med Primes. - Så er det godt. Vi tager afsted.
Du glæder dig nok til at se din nye verden.
Du ønsker ikke, de skal kende sandheden.
- Lad være Markus. - Det er helt i orden.
Jeg forstår din bekymring, og det vil overraske dig, -
- men Gavin ønskede det her mere end noget andet.
Stop nu.
Selvom jeg ligner ham, er jeg ikke et af de får, du har trænet -
- til at følge dig ind i forglemmelsen.
Marcus, lad nu være.
Jeg er ikke sikker på, han synes, det var det værd.
Jeg beklager.
Der er altid en tilvænningsperiode i en ny krop. Særligt første gang.
Hvis du vil, kan en vagt følge ham til skibet.
Det bliver ikke nødvendigt, men tak. Du har sikkert ret.
Han vænner sig til det. Ingen grund til bekymring.
Velkommen tilbage. Vi har brug for din hjælp.
Vi?
Indra, mød Marcus Kane den anden.
Goddag, min ven.
Vi har meget at tale om.
Endelig. Så er det nu.
Held og lykke.
Hvad vil du? Lad mig være.
Beklager, det kan jeg ikke.
Vi har et hængeparti, du og jeg.
Forkert, Pike.
Du dræbte Lincoln og betalte med dit liv.
Mere er der ikke i det.
Ikke?
Tror du koldblodigt mord, -
- selv på en du havde grund til at hade, kan retfærdiggøres?
Ja.
Og alligevel gjorde det dig til det her.
Tro hvad du vil, jeg er her ikke for din skyld.
Nej.
Du er her på grund af mig.
Vejen til fremtiden går gennem fortiden, miss Blake.
Basal psykologi.
Vi er, hvad vi har gjort, og hvad der er blevet gjort imod os.
Du har haft det svært, det må jeg give dig.
Og det har gjort din mørke side stærk.
Det var vel nødvendigt for at beskytte dig selv under gulvet.
Men hvad med nu?
Hvem er du nu?
- Hvad vil du, Octavia? - Jeg vil have, du forsvinder.
Det har du prøvet. Virkede ikke. Der må være noget andet.
Jeg vil vide, hvad der skete inde i anomalien.
Det er derfor, jeg er her.
Måske skete der ingenting. Eller måske er det ikke meningen, du skal vide det.
Det kaldes ikke en anomali uden grund.
Jeg ved bare, du valgte den røde kasse, så stop med at spilde min tid -
- og svar på mit spørgsmål.
Hvad vil du?
Okay. Nu da timen er startet, -
- vil jeg byde ind med et spørgsmål.
Hvordan føles det at vide...
Alle hader dig, alle dem du holder af, -
- selv din bror?
Ikke godt.
Det anede mig.
Men det er ikke det værste, vel?
Du hader også dig selv.
Godt.
En gang til.
Hvad vil du have?
Tilgivelse.
Dybere.
Meget, meget dybere.
Tilgivelse er for mindre forbrydelser.
Du myrdede mennesker -
- for at få dem til at æde venner og familie.
Derefter brændte du Farmen ned for at få dem til at marchere afsted.
Fordi du ikke kunne leve med ikke at komme til den dal, -
- selv om at der var en anden mulighed.
Du fik 400 mennesker dræbt i den kløft.
Det er din skyld, at verden blev ødelagt.
Det du vil have, må man gøre sig fortjent til.
- Sig det! - Forløsning.
- Jeg kan ikke høre dig. - Forløsning!
Ding ding ding!
En guldstjerne til miss Blake.
Jeg prøvede at gøre mig fortjent til en, da du stak et sværd i mig.
Hvilket bringer os til det næste store spørgsmål...
Hvad er du villig til at gøre for at få det?
Hvad, hvis jeg ikke fortjener det?
Fortjeneste har intet at gøre med det.
Hold mund, Pike.
Saml sværdet op og slå ham ihjel.
- Gør hvad du ved må gøres. - Så sker det igen.
At gøre de samme ting og forvente et andet resultat -
- er definitionen af sindssyge.
Einstein sagde det...
Og jeg siger, at du enten er Wonkru, eller du er fjende af Wonkru.
Jeg spørger igen. Hvem er du nu, miss Blake...
Din brors søster eller det monster der ville have set ham dø -
- i denne arena?
- Jeg er ikke bange. - Jo, du er. Det har du altid været.
- Du er ynkelig. - Jeg er ikke bange.
- Hun har alligevel brug for mig. - Jeg er ikke bange.
Charles Pike fra Farm Sektor, -
- du er blevet dømt til døden ifølge Wonkrus lov.
Du er blevet dømt til døden ifølge udvandringsskibets lov.
Nogle sidste ord?
- Ikke for dig. - Ikke for dig.
Må vi mødes igen.
Dårlig beslutning.
Tillykke.
Det bliver dig, der dør.
Blodreina er ikke mere.
Jeg vidste det ikke, før vi kom hertil, ellers ville jeg ikke have fløjet skibet.
Aftalen var, at Abby lærer dem at lave Nightblood, og Simone bringer jer tilbage.
- Jeg prøvede at tale hende fra det. - Ikke hårdt nok.
Hvorfor er mit liv mere værd end denne mands?
Fordi hun elsker dig.
- Indra, det kan ikke være i orden med dig. - Hvorfor ikke?
På Arken henrettede du folk for at stjæle mad.
På Jorden jublede mit folk -
- mens børn kæmpede til døden for at lede os.
Er dette så meget værre?
Så fordi vi alle har gjort forfærdelige ting, gør vi intet?
Nej, vi overlever.
Raven siger, at de hjælper os dernede.
Jeg går ud fra, at vi har brug for hjælpen.
Se på mig. Denne mand havde et liv.
Der er en kvinde sammen med ham, hans kone. Hun tror, at han stadig er der.
De lyver for dem, lader dem tro at de er guder.
De lever evigt. Er det ikke guddommeligt?
Hvad siger du, Indra? Tror du på dem?
Hvem bryder sig om, hvad jeg tror på? Hvad jeg ved, -
- at jeg ser på min engang korsfæstede nu genopståede ven, -
- og jeg forstår, hvorfor nogen tror, at det er et mirakel.
Indra, de myrder folk.
De går med til det, fordi de ikke kender sandheden.
Liv er før gået tabt i dyrkelsen af falske guder.
Flere end man kan tælle.
Men hvis vi lader det fortsætte, når vi kunne stoppe det, -
- er vores nye verden ikke anderledes, end den vi forlod.
Det er derfor, vi har brug for dig, Kane.
Nonsens.
Raven, du er stærk. Du har altid vidst, hvad der er rigtigt.
- Hvorfor hjalp jeg så Abby? - Hvad der er gjort, er gjort.
Spørgsmålet er, hvad gør vi nu?
Destruerer Nightbloodserummet.
De vil bare lave mere.
Ikke hvis vi sender det gennem luftslusen.
Abby brugte alt, hvad der var af polymer på skibet.
De finder måske mere på jorden, men medmindre de har en pilot, -
- kommer de ikke tilbage til vægtløs tilstand.
Og hvis de gør, -
- så skal de forbi mig først.
Hvad?
Min far var et fjols, fordi han lod jer blive.
Alt den tid tilbragt med at opbygge et helle for menneskeracen, -
- og så ødelægger han det -
- for en af de mest menneskelige ting af alle -
- kærlighed.
Hvem kan bebrejde ham? Jeg er fantastisk, men bare -
- se på dig.
Du burde have vidst, hvordan det ville slutte.
Jeg siger nok kun dette, fordi jeg kender dig så godt, som jeg gør.
Gør du?
Ja.
Tag for eksempel dig og Clarke.
Det er et underlig forhold, ikke?
Først vil du dræbe hende for at redde din egen røv, -
- selvom det betyder folkemord på dit eget folk på Arken, -
- og så bliver I bedste venner -
- opbygger et tæt venskab over det virkelige folkemord på Mount Weather.
Sammen.
Du låser hende inde, hun låser dig inde, -
- du efterlader hende på Jorden, og hun efterlader dig i gruberne.
Det er faktisk udmattende.
Det siger du ikke.
Du tager forresten fejl af, hvordan dette ender.
Først kommer vi tilbage til dit hjernedrev -
- og så bruger jeg det til en fredsaftale med din far.
Din tro på dig selv er sød.
Uheldigvis selvom man tilsidesætter omkring 1000 forskellige variabler, -
- så gør Clarkes nyfundne morale -
- gør-det-bedreisme det umuligt for hende at indgå -
- en fredsaftale med de forfærdelige kropstyve.
Så vi vil alle tre dø i denne hule.
Ja, godt. Det får vi at se.
Nu pisser din selvtillid mig bare af.
Knebl fangerne.
Alle op at stå! Sanctumrytterne kommer.
Kom væk fra mig.
Rejs hende op.
Hun har blodet. Hun har blodet!
Få hende ned på knæ.
Lad hende være!
Hun er en Prime.
Fjern lænkerne fra hende.
- Sæt hende der. - Gør ikke dette.
Drevet i hendes hoved er Josephine.
Hjælper ikke.
Tænk! Så længe hun lever, så har du fordelen overfor Russell.
Det er ikke en forhandling. Det er krig.
Svaret er død over Primes.
Vent! Gabriel elsker hende.
- Er dette, hvad han ville ønske? - Nævn ikke hans navn.
Clarke. Gav hun dig kontrol?
Det var enten det, eller få sit hoved hugget af.
Jeg hørte noget. Denne vej.
Vi har ikke tid. Du må flygte.
- Nej, jeg forlader dig ikke. - Find Gabriel. Gå nu.
Det er Josephine Prime. Dræb hende før hun når rytterne.
Lad dem ikke føre hende tilbage til Sanctum. Afsted.
Afsted.
Kom nu. Løb.
Her! Jeg er her!
Våben! Ned!
Skyd ikke. Du rammer Josephine.
Ned! Ned med dig.
Jeg tager hende, I tager resten.
Tak Primes for du er okay.
Kom, lad os få dig hjem.
Virkelig?
Hun reddede lige dit liv.
Hvorfor kan jeg se dig?
Fordi det bliver værre, som jeg sagde, det ville.
Det, du gjorde derinde, var fantastisk. Lad det ikke være for ingenting.
Giv mig kontrollen tilbage.
Jeg får den bare alligevel, når du lægger dig til at sove. Hvad gør du nu?
Gabriel, mit navn er Clarke Griffin.
Josephine Lightbourne er i mit hoved.
Hvis du kan høre dette, så kommer vi hen til dig.
Det er sindssygt.
Han svarede ikke på deres kald. Han er sikkert død.
- Lad os nu bare tage tilbage til Sanctum. - Aldrig i livet.
Godt, jeg kører.
Men for det må du give mig kontrollen tilbage.
Clarke, du ved ikke hvordan...
Hvad har du ellers stjålet, der var mit?
Det stinker, gør det ikke?
- Gabriel, mit navn er Clarke Griffin. - Vi har en fange.
- Jeg ved, hvad jeg skal gøre nu. - Hvad snakker du om?
- Hvad skete der i anomalien? - Det ved jeg stadig ikke. Undskyld.
Okay, men... Vent.
Jeg fortjener en forklaring.
Fortjene har intet med det at gøre.
Anomalien, gav mig en chance til.
Og nu skal jeg gøre mig fortjent til den.
Jericho til Providence, vi har en fange, -
- der siger, at Primes nu kan lave værter.
Hvis I er derude...
Gabriel, mit navn er Clarke Griffin.
Josephine Lightbourne er i mit hoved.
Hvis du hører det her, så er vi på vej til dig.
Kender du hende?
Hvis Josephine er i hendes hoved, har hun mange problemer.
Så har mit folk det også. Jeg må afsted.
Hvorfor? Hun kommer her.
Det begynder at blive underligt.
Alle ombord, der skal ombord.
Vi er klar til affyring.
Det eneste, vi mangler nu, er genopstandelsen af Marcus Kane.
Væk, væk! Af vejen alle sammen.
Indra? Hvad har du gang i?
En tjeneste for en ven.
Raven, nu.
Et skridt til og dronningen dør.
Hold dem her.
- Stop, det er mit! - Stå stille.
- Vi havde en aftale. - Ikke længere.
Abby, gør noget.
Abby, kæmp ikke imod det her.
Kæmpe imod hvad?
Hvor er Marcus?
Han vil have, at vi holder dig her.
Abby, nej.
Du vil ikke se det her.
- I lader mig forlade broen, nu. - Jeg lovede det, Abby.
Raven... Vær nu sød.
Jeg vil ikke miste ham.
Okay.
Hvis andre prøver at stikke af, så dræb Primen.
Afsted.
- Luftslusen er forsejlet. - Nej!
- Marcus, vent! - Abby, du skulle ikke være her.
Flyt dig.
- Jeg bønfalder dig. - Indra, det er okay.
Hun fortjener muligheden for at sige farvel.
Han kan høre dig nu.
Jeg ville ikke have, du så det her, Abby. Ikke igen
Marcus, jeg beder dig.
Gør det ikke.
Det er allerede gjort.
Det...
Det er forkert, Abby.
Jeg ved, du ved det.
Jeg forstår, hvorfor du gjorde det.
Hvis jeg mistede dig og kunne få dig tilbage, -
- havde jeg nok gjort det samme.
Men du vil ikke kunne leve med det, og det kan jeg heller ikke.
Marcus, vent. Vi er så tæt på.
Vi kan få et nyt liv.
Vi kan starte forfra.
Ikke sådan her.
Du sagde engang, -
- at dit job var at sikre, at vi fortjener at overleve.
Husker du det?
- Det er det, jeg gør nu. - Nej.
- Jeg kan ikke gøre det alene. - Jo du kan, Abby.
Du er så stærk.
Du er meget stærkere end mig.
Du har reddet mig så mange gange.
Ikke kun mit liv, -
- mig.
Jeg har brug for dig.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Jeg elsker dig mere, end jeg troede, jeg kunne elske nogen.
Men hvis jeg ikke gør det her nu, vil vi begge fortryde det, -
- og mange flere uskyldige liv vil gå tabt.
Der er sådan her, vi får vores menneskelighed igen.
I fred, må du forlade bredden.
I kærlighed, vil du finde den næste.
Sikker passage på din rejse, -
- indtil din sidste tur mod Jorden.
- Må vi mødes igen. - Må vi mødes igen.
Må vi mødes igen.
Din kamp er forbi.
Tekstet af SUBSTANCE for DanishBits.org